Žiješ?
Neměl bys vstávat?
Neviděl jsi můj kostýmek?
Jasně.
Komunikace asi nebude nejsnazší.
Nechceš se mnou a Chantal do lázní?
- Hele... - Slibuju, že ti prospějí.
Nevylezl jsi týden.
Čau, jak je?
- Ahoj. - Jak se máš?
Dobře. Ty...
- To... - Je to tam.
- Dobře, vezmu si jen pár věcí. - A co zbytek?
Pro to si přijdu později. Potřebuji si to zařídit.
Je to komplikované.
Tak jo.
Vezmu si tohle. Au.
Ahoj.
Tak zatím.
To byla Elsa. Je skvělá.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
UBOHÝ PLÁN
ŠÍLENÝ PLÁN
SEXY PLÁN
SRDEČNÍ PLÁN
- Složka? - Co?
Ne, nikam to nepostoupilo a...
a ani nepostoupí.
Je po všem. Problém.
Velký problém.
- Naděje? - Ne!
Nemůžete používat věty?
Podmět, přísudek, větné členy?
Ze začátku byla ta gandalfovská moudrost bezva, vážně zapůsobila.
Teď už to ale nechápu.
I tak je těžké vyjádřit věci tak, jak chceme.
Kamarádům, příteli, bývalému.
Říkat jednotlivá slova nás tedy nedovede vůbec nikam. Ne.
A místo toho posraného člunu musíme najít jiné prostory.
A jiné vejce, Pinkars to nebude, protože...
se snažím nevídat Maxe, a holky se mnou nemluví.
- Padák. - Ne.
Ne, ne.
Vydrž.
...tvůj návrh. Tady je verze dvě.
- Přijde mi účinnější. - Jo.
Celý ten základ je lepší.
Michelle Obamová ale píše,
že větší dopad má vyobrazení obličeje.
Jo.
Ignorujete mě?
Nepromluvíme si?
Arthure, zeptal by ses Elsy, kam vyráží tentokrát?
Rio? Kuala Lumpur? New York? Trochu se ztrácím.
Elso, Emilie by se ráda zeptala, jestli to vidíte na Kuala...
Ne, bydlím u táty. Začínám od začátku.
To se těším na tvůj Instagram. Arthure,
pracoval bys se ženou, co ti ničí život?
- Ne. To nevím. - Ne?
Arthure, řekl bys jim, že se potřebuji chránit?
Elso,...
Arthure, řekl bys Else,
že to nemusela, jsme kamarádky a chceme pro ni to nejlepší?
Kam jdeš?
- Kopírovat. - Dobře.
Co teď?
Všechno zrušíme, a už se neuvidíme?
To chcete?
Tak jo, bezva, ahoj.
- Tak spánembohem. - Přesně.
To čekala, že jí hned odpustíme?
Taky potřebujeme pauzu. Jako ty s Antoinem.
To není pauza. Shodli jsme se na rozchodu.
No jo, to je fuk.
Stejně...
Poprvé jsme všechny tři nezadané.
Najednou.
Mohly bychom se skvěle bavit.
Ale nám je ve dvou dobře.
- Ještě líp. - Přesně.
- Nepotřebujeme ji. Já ti stačím. - Ne.
- Jo. No ne? - Ano.
Jo.
- Aspoň jsme nelhaly. - Jo.
Nebo ne čtyři měsíce! Protože čtyři měsíce...
- To jí odpustit nezvládnu. - Ne.
To nejde. Je to nemožné. Ne.
Elso!
- Elso! - Vypadni!
- Uhni! Elso! - Stůj!
Kam jako jdeš?
Když jsme tě tak štvaly, proč jsi neodjela?
Byl tu Julio a...
Myslela jsem, že ho miluju navzdory minulosti, ale...
- Nejde to. - To jsi nám mohla říct.
Jo.
Já vím.
Poslední dobou posírám všechno.
Jako blbá husa.
Tak mi to dej.
Nastěhuj se s námi do kanceláře, Milou už se sesypala.
- Co je člověk navíc? - Ty ses sesypala?
Ne. Povím ti to pak.
Omlouvám se.
Čau.
- To nic. - Ne.
PLÁN SVATBY EMILIE/ANTOINE
Ano? Ben Smires u telefonu.
My se nakonec brát nebudeme.
No jo.
- „Inkubátor pro ženy“. - Jo.
Potom krátký úvod, něco jako: „Toto je...“
- „Jde o historickou událost... - Jo, „historická“ zní skvěle. Ne.
Vrať to.
- Jo, pokračuj, historická. - Podle mě to zní moc drsně.
Co to tu máme?
To jde.
S tímhle.
Čauky!
Takže... Složka inkubátoru
se složkou Pinkars.
A... uvnitř...
náš úžasný plán pro ten člun.
Prosím, pane.
Apka Pinkars!
No jo!
Tak jo.
Můžeš mi říct, proč mi vůbec neodepisuješ?
Protože jsme hrozně moc pracovaly.
Málem jsme se úplně sedřely, no jo.
Ale je hotovo.
- Je to za námi. Takže... jo. - Jo.
Stačí podat návrh, držet si palce a čekat na porotu.
- Jdeme to oslavit, holky? - Ne.
Ne, ty jsi na telefonu, blbečku.
- Drž hubu. - Čau, díky!
- Pa! - Zatím!
- Dejte naši složku na vrch! - A chtěla jsem ti říct:
Celý „plán Elsa“ končí, od teď jsme jen my holky.
Definitivní lama.
- Přeju příjemné honění, debile. - Dík, i tobě.
Dneska večer máš Eddyho ty. Ne, Antoine, neříkal.
Ne!
Jasně, takže nemám na výběr? Vážně? No nepovídej.
Do půlnoci musím být doma.
Co je?
To jsi tam zavřená od 80. let?
- Hezký účes. - To ještě není hotové.
- Ne? - No, ne.
Kruci.
Ode dneška jsem nová žena.
Nahoře i dole.
- Ne ne! - Jo. Všechno je to pryč.
Na holčičí party?
Ano.
Vtipná.
Kočka.
Sexy.
A uložit.
Takže... Ano, ano.
Ano. Ano!
Ano!
Ano. Ano. Ahojky...
Dáreček. Miluju tě. Jo! To je paráda!
Holky,
- mám profil na seznamce. - Co?
Už jsem sto let ve vztahu, všechno jsem prošvihla.
Weby, rychlorande, i drinky po práci.
- Ale co náš holčičí večer? - Už rok jsem ne...
Moje hráz čeká. Chci jen šukat!
Tak jo, všichni to asi pochopili. Hello!
- Se mnou nepočítejte. - Ne!
- První je tu za pět minut. Prosím. - Chodila jsi s bráchou.
- Co když mě unese? Nebo zabije? - Co pak?
Psychopatů je hodně.
No tak, zůstaň.
- Zůstaneme. - Co?
Nic.
Neboj, mám nápad.
Páni.
- Tak jo... Nová role, co? - Mám dva rychlé dotazy.
Kde je to zvířátko a kdy se vrátíš?
Špatně jsi to pochopil: Dneska hlídám já, a pak Milou.
- Do prdele. - Jo, škoda.
A tohle... dělat nemusíš.
Mě to baví.
Rozvinu svou ženskou stránku. Herecké studio, chápeš?
- Jo, Hollywood, a tak. - Jo.
- A ty jsi dělal co? - No, pil jsem.
Tak to se přidám.
Něco ti povím.
Tedy...
Nenapadlo to mě, přišli s tím GIs.
Nikdy nikoho neopustíme.
Nikdy.
Mým vzorem je architektka Zaha Hadidová.
A taky žena, jako já.
To jsi nevěděl? Tak už to víš.
Že jsem architektka.
Že jsem žena je... dost jasné, ne?
To jsou ty šaty, co jsme ti daly ke 40. narozeninám?
Cože? Mně není 40.
- Moc nezbývá. - Ne.
To byla Corinne. Z účtárny.
Kolegyně.
Ten tlak být ve vztahu a mít děti nejde vydržet!
Naplnění lze najít v tolika věcech!
- Je to tak! - Milou?
- Volá ti přítel. - Bývalý samozřejmě.
Co zas?
Zachránil jsi mě.
Koho to tam vzadu slyším? To je Eddy!
Eddy! Eddy, zlatíčko.
To je můj synovec. Synovec.
Promiňte.
Páni, tedy... Řekl ti už někdo, že máš ruce jako tesař?
Jsou tak silné.
Volala tvoje máma. Ptala se na ty tvoje hemoroidy.
Bude na čase odejít.
To bylo skoro na pusu.
Řekla ti o Pinkars? To je moje dítě.
Ukážu ti to, je to boží.
- Tak já jdu. - Ne, ne.
Počkej, to je škoda. Dáš mi aspoň číslo? Instagram? Facebook?
- Pa! - Díky.
- Díky, holky. - Za co?
- Fakt děkuju. - Počkej, něco se děje.
No do prdele.
NOVÁ ZPRÁVA PRO: RACHEL
MŮŽEME SE POTKAT?
RACHEL: PROČ?
CHCI DRUHOU ŠANCI. PRAVIDLA SI URČI TY.
RACHEL: OK
V 8 VEČER V NOVÉM BARU HOTELU ROBLIN.
Zase to krachuje.
Arthure, mazej do kanceláře a tu aplikaci pořádně otestuj.
Napiš mi hned, jak najdeš problém.
Běžíme za vývojářkou.
Jdeš, Milou?
Za chvíli dorazí poslední rande.
- Prosím! To je má poslední šance. - Moje taky.
Ale ty mě nepotřebuješ.
Tak čau.
Přeháníš to, Milou.
Přijdu pak za vámi, když...
Chtěl jsem se omluvit za ten koncert.
Měl jsem vystoupit, nevím, co mě to vzalo.
Já ano.
Podělal ses, to je celé. Nejsi na tohle stavěný.
Já se nepodělal.
Měl jsem důvod, co už nemám.
A bylo to k ničemu.
Skutečný hudebník vystoupení neodmítne.
Já vím.
Chci to napravit, ano?
Dokážu ti, že to dám.
- Jsem ti plně k dispozici. - Na co?
Co budeš chtít. Udělám cokoli.
Dobře.
Takže jako předtím.
Snad ses posunul dál. Co děláš?
Jak to myslíš? Hledám práci.
Jo? V téhle oblasti ti nemám co nabídnout.
Jo, je tam chyba, ale nevím jaká.
Už z integrace mě chytla hlava.
To nemluvím o testování.
- Jo, integrovací testy jsou mega opruz. - Jo?
Vážně tu apku ale nemůžeme nějak rozběhnout?
Ne. Váš rozpočet neodpovídá požadavkům.
No jo.
Tak mi řekni, co chceš. Řekni číslo.
Nesměj se mi, potřebuju tě.
- Co? - Píše Max.
„Promiň, je pozdě. Ten dokument už je odeslaný.“
To nezměníme.
Do prdele.
Dobře. Ty zůstaň tady a postarej se o tu apku.
Já se postarám o Maxe. Jo?
- Jo. - Tak jo.
- Zatím. - Jo.
Já další kód psát nebudu.
Prosím.
- Bez apky je po nás. - Charlotte maká.
To je úplně prosté.
Odeslaný dokument je hotový. Čemu nerozumíš?
- Nic neřekneme. - Ne, stejně je to...
Maxi, prosím. Žádám tě jako kamaráda. Prosím.
Žádej, jak chceš, tohle nemůžu. Mohl bych přijít o práci.
Co kdyby...
Kdybychom byli víc...
než kamarádi?
Já nevím, jestli...
ti to taky tak přijde.
Co?
Dneska totiž nevíme, ale...
ale zítra?
Na změnu názoru máme právo, ne?
- Jo. - Jo?
Co?
- Co? Počkej, nesměj se. - Já na to skočil.
- Ne, ale... - Na tři vteřiny jsem na to fakt skočil.
- Počkej. - Vážně.
- V barech to funguje skvěle. - Ty teď balíš kluky po barech?
Jo a fakt mi to jde.
- Jo, je to... - To má být nějaký blbý fór?
Možná.
Maxi, ale vážně prosím.
Prosím, prosím, prosím.
No tak.
Ale ta apka musí být bezchybná do půlnoci.
Byl mi vidět šušeň!
Obrovský. Byl to hnus. Tu práci jsem nedostala.
Ty nejsi sama dlouho.
- Je to tak poznat? - Docela jo.
Ani já ne, rozešel jsem se se snoubenkou před dvěma měsíci.
Vyděsil jsem se.
To já taky.
Jo.
Naštěstí mám kamarády.
Jsi hrozně hezká.
Tedy... pokud máš ráda Dallas.
No...
Tak jdeme? Tedy jestli chceš.
- Jestli chceš. - Dobře.
Účet, prosím.
Platím hotově.
MATTHIEU/DOMOV POSLAT ZPRÁVU
Neřekla jsem to jasně?
Prosím, jsi jediná, kdo mi teď může pomoct.
Až na to, že nechci.
Tak jo, máš pravdu.
Chtěla jsem toho po tobě moc.
Jo. Takhle to nefunguje.
Chtěla jsem udělat něco správně.
Taky mám spoustu chyb. Já...
Jsem prostě moc, jsem...
moc praštěná, aby mě lidi brali vážně, jsem moc...
moc hlasitá, neudržuju kontakt, jsem...
taky moc pitomá.
Brácha šel na vysokou, byli na něj hrdí.
Jen jsem se chtěla vyrovnat.
Neodmaturovala jsem. Je mi 30 a pořád se za to stydím.
Tahle apka je můj první diplom.
Netušíš, jak se bojím, že to nezvládnu.
Komu sejde na maturitě?
Já ji taky nedala.
Stojíš za hovno, protože tě nudil dějepis?
Ten mě bavil.
Tak ji zjednodušíme.
- Máme čas do půlnoci? - Ano!
Jo.
Kolik je?
Dobře.
Dokonce jdeš včas.
- Měl... - Měla jsi prima večer?
- Co? Jo, šlo to. - Jo, šlo to.
Nic zvláštního.
Byl jsi s někým, nebo...?
Možná, jo.
A ty?
Jo. Možná jo.
No...
Mimochodem jsem vyrobil tabulku,
abychom se sladili.
Co ty na to?
Páni.
Něco se mi s tebou povedlo.
Tak já jdu.
Mimochodem...
- ...budeme řešit, co máš na sobě? - Ne.
- Tak čau. - Čau.
No, tak...
asi můžeme oficiálně prohlásit, že jsme to zabili.
Týdny práce v háji.
Ne, Elso. Ještě není konec.
Co máme podle tebe dělat? Modlit se k IT bohům?
Jak že se jmenoval?
Protože tam byl...
- ...nějaký Sonic. Dobře. - Ano.
A taky...
Mario.
Znáš jen dvě videohry.
V Mario Kart jsem tě drtila.
- Prosím? - No jo.
- To myslíš vážně? - Úplně.
Porazila jsi mě jednou, v roce 2011, na Velikonoce, u babičky.
To je kravina!
- Ne. - Ty tak kecáš.
Promiň, ale zapomínáš na roky 2012, 2013,...
Ne, něco zkusíme, protože ty příšerně kecáš.
- Do očí mi řekni:... - No?
...„V Mario Kart jsem lepší než ty.“
- V Mario Kart jsem lepší než ty. - Ne.
- Do očí! Dívej se mi do očí. - Jo.
- V Mario Kart jsem lepší než ty. - V Mario Kart jsem...